ПОРІВНЯЛЬНЕ ДОСЛІДЖЕННЯ РІЗНИХ СТРАТЕГІЙ ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ - Банзак G.V.; Сєлюков O.V.; Бондаренко T.V.; Добровольська С.В. S.V. (Збірник наукових праць Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, 2022)
числа різнотипних елементів (десятки, сотні тисяч), кожен з яких може являти собою досить складний технічний пристрій. Елементи можуть бути радіоелектронними, механічними, електромеханічними, гідравлічними, і т.д. Різнотипність елементів призводить до того, що для різних елементів характерні принципово різні фізичні процеси (і, отже, швидкості) деградації, що призводять до їх відмов. Об’єкти можуть мати довільну надійністну структуру (як правило - послідовно-паралельну). Конструктивна структура таких об’єктів зазвичай ієрархічна, тобто, об’єкт складається з підсистем, підсистеми складаються з агрегатів (шаф), агрегати - з пристроїв (блоків), і т.д. Характерною особливістю складних технічних об’єктів спеціального призначення є наявність в їх складі великої кількості (десятки, сотні тисяч) різнотипних комплектуючих елементів, які мають різний рівень надійності, різні закономірності процесів їх зносу і старіння. Ця особливість вимагає більш тонкого підходу до організації і планування ТО в процесі їх експлуатації. Проблема полягає в тому, що при розробці таких об’єктів всі питання, пов’язані з ремонтопридатністю і технічним обслуговуванням повинні вирішуватися вже на ранніх етапах проектування об’єкта. Якщо не передбачити заздалегідь необхідні апаратні і програмні засоби вбудованого контролю технічного стану (ТС) об’єкта, якщо не розробити і не "вбудувати" в 12 об’єкт технологію проведення ТО, то реалізувати в майбутньому можливий виграш в безвідмовності об’єкта за рахунок проведення ТО не вдасться. Оскільки всі ці питання повинні вирішуватися на етапі створення об’єкта (коли об’єкта ще немає), необхідні математичні моделі процесу ТО, за допомогою яких можна було б прорахувати можливий виграш в рівні безвідмовності об’єкта за рахунок проведення ТО, оцінити необхідні для цього вартісні витрати. Потім на підставі таких розрахунків прийняти рішення про необхідність проведення ТО для даного типу об’єктів і, якщо таке рішення прийнято, розробити структуру системи ТО, вибрати найбільш прийнятну стратегію ТО, визначити її оптимальні параметри. У даній роботі проводиться порівняльне дослідження різних стратегій технічного обслуговування. Також в роботі підтверджується, що оптимальні параметри різних стратегій ТО істотно залежать як від надежностного-вартісної структури об’єкта, так і від заданої вимоги до рівня безвідмовності об’єкта.